Gutt!
Sjøen flør!
Jeg sier det ikke én gang til!
Skip! Der!
Daner. Djevelens møkk.
- Er de kjøpmenn? - Nei! De er i viking!
Vi rir tilbake!
Fort!
Hvor er sønnen min? Uhtred!
Ta med noen mann og ri til elva. Se hvor mange de er.
- Ja, far. - Ikke gjør noe annet.
- Hva er det? - Skip! Jeg så dem først.
- Hva slags skip? - Daner! De seiler mot elva!
God og hans helgener fri oss! Vi må be.
Vi må handle. Uhtred, ikke møt dem i kamp.
- Kom tilbake før skumring. - De er Guds straffedom.
- De skal til vikinghæren ved Eoferwic. - Presten må be for oss!
- Aelfric! - Ja, herre? Få dem inn!
Vi huser så mange kvinner og eldre som vi kan.
Få alle mannfolk inn i festningen. Hver eneste en må være villig til å dø.
KONGERIKET NORTHUMBRIA
NORD-ENGLAND ÅR 866
- Babord side klar til å ro! - Babord klar!
- Styrbord side klar til å ro! - Styrbord klar!
Far.
Smak.
- Fra land? - Ferskt.
- Ferskvann. - Ja. Hva ser du mer?
Jeg ser ei elv med svære fisker. Jeg ser en skog som bugner av kjøtt.
Fremfor alt ser jeg et land å bli feit og gammel i.
Hester?
Ja. Og jeg ser spioner som gjør i buksa!
Vi skal møte sverd med sverd!
Hedninger! Vi har Gud på vår side!
Kjartan, vi får lære gutten ei lekse.
Da tar jeg henne inn. Full fart!
Hvorfor jeg lar landsbyen stå ubeskyttet? Er det det du lurer på?
Hus kan gjenreises. En kriger dør bare én gang.
De skal kanskje til Eoferwic, men de dreper alle de kommer over på veien.
- Gå og få fatt i presten. - Ja, far.
Kom inn, Osbert.
- Han lurer på om du er klar. - Nesten.
Vet du hva dette er?
- Et brev? - Et svar på et brev fra kong Ella.
Han ber far din om hjelp til å gjenerobre byen Eoferwic.
- Viktig å kunne lese og skrive. - Far kan ikke det.
- Det er for sent for ham. - Kong Ella kunne sendt en rytter.
Hvem vet om en rytter snakker sant? Eller husker beskjeden ordentlig?
Brevene beskriver historie og kjensgjerninger.
Far din sier til kong Ella og kong Osbert at han kommer til Eoferwic.
Og Bebbanburgs segl borger for at det er sant.
- Hvorfor skal vi kjempe for Eoferwic? - Fordi at ikke hele England -
- skal innlemmes i Danelagen.
Jeg har hørt at vi var hedninger før. At Wodan og Odin er den samme.
- Nå setter vi vår lit til Roma. - Hedningenes krigsguder er sterke.
Vi har rett, og de tar feil. Osbert, vi er velsignet.
Du burde sverge på St. Cuthberts kam aldri mer å si "Wodan".
Enn om jeg hadde en hund som het Wodan, da?
Men det har du ikke! Enn om du hadde en gris som het Tor?
- Er det virkelig St. Cuthberts kam? - Selvsagt, med hans hellige hår.
- Hvor så du far din sist? - Med tjenestepiken.
Det er løgn, Osbert. Går du aldri lei av å drive gjøn?
En rytter kommer!
Han rir Uhtreds hest.
Osbert!
Begrav det som er igjen av ham.
- Hva sa jeg til ham? - At han ikke skulle møte dem i kamp.
Det skulle ikke stå noe slag før ved Eoferwic.
Du ville snakke med Osbert, herre.
Fra nå heter du Uhtred, sønn av Uhtred. Har du ravsteinen din?
- Ja, far. - Presten skal vise deg alle skriftene.
Herre, jeg vil gjerne døpe ham på nytt.
Så de vet at han heter Uhtred når han kommer til Perleporten.
Gjør det om du må, men gjør også som jeg byr deg.
En gang var vi konger her. Vi hersket mellom elvene Tweed og Tyne.
- Vi skal bli konger igjen. - Det viktigste er at de adlyder oss.
Våre forfedre tok landet og styrket det med vårt blod og våre knokler.
Bebbanburg skal gå i arv til deg, og du skal dø for det om så det gjelder.
Jeg skal drepe han som drepte Uhtred!
Nei, du er Uhtred! Har du ikke hørt hva jeg sier?
Ikke kom med løfter; du er en guttevalp!
Det eneste du skal gjøre, er å se og lære!
- Døp ham, så mor hans slutter å gnåle. - Hun er ikke moren min.
Skal han bli med deg til slaget?
Velg ut 30 mann og bli her. Beskytt gutten; han er arvingen.
30 mann kan holde festningen.
Jeg blir heller med til Eoferwic, men jeg gjør som du byr meg.
Fort dere. Kom igjen.
Fort dere, er dere snille.
Himmelske far, ta imot din tjener Uhtred -
- i din hellige skare av helgener og dine lysende engler!
La vievannet lutre ham og gjøre ham fortjent til din velsignelse.
Gjør ham til ditt redskap og din stav.
Lær ham hvor viktig det skrevne ord er, -
- slik at han kan lære om din herlighet og spre ditt budskap.
La hans visdom og hans respekt vokse, -
- så han blir en gudfryktig hersker... - Han er lutret nå.
Amen!
Uhtred, sønn av Uhtred, velkommen til kristendommen.
Her er ditt folk og ditt land.
Hvor er folket og krigerne?
På vei til Eoferwic og de to andre kongene av Northumbria.
- Uten meg? - Du skal bli her med onkelen din.
- Jeg skal beskytte deg. - Hvor er presten?
Med far din. Spis; du har arbeid å gjøre i stallen.
Heldigvis fikk vi beholde noen hester.
- Spis. - Ikke sulten.
Vi har arbeid å gjøre. Hestemøkk å skuffe.
Kom til meg når du er ferdig.
Scallion, hvis bror min faller i slaget...
Så må gutten også falle.
- Blir det ikke noe gilde til vår ære? - Ragnar jarl.
- Guthrum. - Hvordan går det?
Bare bra. Jeg er sulten! Sønnen min kommer.
- Ragnar. - Ubba, jeg har med menn og hester.
Forærte du ham sønnens hode? Og hva gjorde småkongen?
Ingenting. Han holdt krigerne sine inne i festningen.
- Men ikke av feighet. - Han hegner om karene sine.
Han er Uhtred, en av de tre kongene av Northumbria.
De to andre er tåper. De vil heller kjempe mot hverandre.
Kong Ella og kong Osbert. Begge to gjør hevd på Eoferwic.
- De har underlige navn. - Når skal slaget stå?
Snart, håper jeg.
Det har jeg ikke avgjort ennå.
Enten de er tåper eller ei, så har de tre hærer.
- De er mange. - Men splittet.
Bare én kan lede dem: denne Uhtred.
Dreper vi ham, er Northumbria vårt. Alt sammen.
- Gutten minner meg om meg selv! - Da du var yngre, ja.
Selvsagt. Han er jo bare guttevalpen.
Sa du at jeg var gammel? Jeg er ikke gammel.
Ubba! Jeg har sett landskapet utenfor byen. Jeg har en plan, en god plan.
Og sønnen min vil kjempe sammen med deg. Skal vi kjempe?
Storri?
Varslene er gode. En ravn fløy mot angelsaksernes leir.
Den ba meg følge etter. Det er jeg viss på.
Da møter vi dem i kamp.
- Hva er det for et helvete? - Et helvete for dem.
- Vi er overlegne i antall. - De må da være flere.
Vi angriper med halve hæren først. Så følger andre halvdel på.
- De har gitt fra seg en god stilling. - Kingaler, du og Uhtred angriper først.
Gjør klar!
Skjold!
Nei! Ikke uten meg!
Innen det blir mørkt er vi kvitt landeplagen!
Og teller opp vår andel av krigsbyttet!
Skjoldet mitt.
Drep dem alle!
Skjoldmuren holder.
Kom igjen! Hodet bak skjoldet og skyv!
- Gi etter. - Gi etter!
Gi etter!
Fortsett å skyve! Det går!
Skyv dem!
De er slitne og orker ikke å kjempe! Vi vinner, se!
Kom igjen!
Ikke ennå!
Kjære Gud, nei!
Skjoldborg!
Kjære nådige Gud, ikke dette!
Drep dem alle!
Beskytt beina deres!
Løft opp ditt sverd og spar disse engelske menn som kjemper i ditt navn.
La hedningene miste motet.
Gi din kraft til disse engelske menn, -
- så de kan ære deg med djevlenes blod!
Vis oss miskunn nå, Herre! Overgi oss ikke!
Overgi ikke England!
Følg med meg!
Ta ham!
Lukk skjoldborgen og ta ham!
Nei!
Han er som en veps.
Vepsen har mistet brodden sin.
Sikker på at han er angelsakser? Han kjemper som en dane.
La henne være.
Hun skal leve.
Vi kan få bruk for noen av disse unge.
Far, her er gutten jeg nevnte.
Han som nesten drepte deg? Overlater du ham til meg?
Aldri har noen klart å overliste deg.
Skjær opp litt kylling til meg.
Forsiktig. Klingen er skarp. Den kan ta livet av en mann.
Kyllingen ligger på fatet ditt.
Har du alltid vært blind?
Jeg ser nok.
Hvem er det de tar livet av der nede?
Fanger.
- Akkurat nå var det en konge. - Døde han som en mann?
- Nei. - Da burde han ikke vært konge.
Si meg, hvem sitter midt i salen?
Er det en stor mann og en liten mann?
Ja, og en grå mann sitter mellom dem.
Hvis du får leve, så vokt deg for den store. Ubba.
Mitt råd til deg er at du aldri setter deg opp mot Ubba.
Og aldri møter ham i kamp.
- Hvis jeg får leve? - Han lytter bare til gudene.
Menn som lar seg styre av gudene, er uforutsigelige.
Hva mente du med hvis jeg får leve?
Du er jo fangen min.
Den grå er Egbert. Han er angelsaksisk ealdorman.
Han har sverget troskap og kaller seg nå konge.
Han er konge av ingenting.
Snart er alle kongene i England konger av ingenting.
Northumbria er vårt. Mercia er snart vårt.
Så Øst-Anglia.
Og den største skatten er det siste kongeriket:
- Wessex! - Jeg har hørt om Wessex.
I Wessex kan man dyrke hva som helst.
- Si meg hva du heter. - Uhtred.
Jeg er ealdorman av Bebbanburg. Jeg eier land i nord.
Hvor lenge har du vært ealdorman?
Far din valgte å møte oss i kamp.
Og nå er han død.
Han holdt ikke av meg.
Nå vet jeg hvorfor sønnen min sparte livet ditt, Uhtred av Bebbanburg.
Du er kriger.
Har du lyst på øl?
Drikk.
Masse.
Her.
Bær dem opp dit.
Jeg vurderer å beholde begge to. Gutten og jenta kan hjelpe mor din.
- Uenig? - Nei.
Men vi drepte far hans.
Og er han ealdorman, kan vi få løsepenger for ham.
Brida, ikke søl vann. Da blir gulvet til gjørme.
Uhtred! Du har ved å hugge.
Brida, du passer geitene.
- Får Uhtred leke? - Når arbeidet er unnagjort.
- Liker ikke at hun leker med trellene. - De er bare barn.
- De har sin plass. - Så gretten du er.
Hesten min.
- Hei, Ragnar Ragnarsson! - Hei, Uhtred av ingensteds.
- Lær meg å svinge sverd. - Vi lærer ikke treller sånt.
Du kommer til å ta din død av den kjeften din. Jobb videre!
Hva er det dere leker?
Vi har bygd et langhus. Jeg er frue og Uhtred kriger.
- Ikke trell? - Det er bare lek.
- En ulv? Uhtred! - Ja, en ulv!
- Villsvin! Pass deg! - Jeg så den! Skarpe tenner!
- Ikke la ulvene ta meg! - Hold dem unna med ild.
Like store som Ubba, og enn verre lukter de.
Så du det?
- Uhtred? - Vent der oppe.
- Se! - Uhtred, hva skjer?
Det er Sven, han skader ikke deg.
Men oss dreper han.
Han dreper oss! Løp!
- Det var et ekte sverd! - Jeg så det!
- Uhtred! - Thyra!
Hva er dette? Har du sloss igjen?
- Ja. - Med Sven?
- Kjartans sønn? - Ja.
- Han er mye større enn deg. - Han er en dritt.
Hvem begynte? Hvem begynte å slåss?
- Jeg begynte. - Bare fordi han er en dritt?
- Daner dreper for mindre enn det. - Nå holder det!
- Vil du bli solgt, gutt? - Jeg vil spise.
Vil du spise?
Vet du hva?
Du får sulte.
Slåssing er greit, men ikke ulydighet.
Det var Sven som begynte!
Kjartan!
Ragnar jarl, han er en god gutt.
Han bar sverd inne på min eiendom.
Han kommer til å tjene deg godt. Han mente ikke noe vondt.
Ikke vondt? Han så datteren min naken!
Han har fått sin straff.
Vil du møte meg i kamp, eller skal du hente ham?
Sven! Kom ut hit!
- Si det du har å si til ham. - Tilgi meg for det jeg har gjort.
Du la hånd på datteren min.
- Du tok av henne klærne. - Bare halvveis, herre.
- Er det sant? Halvveis? - Ja, herre.
- Da skal jeg bare ta det ene øyet hans. - Nei, jeg ber deg!
Kjartan, jeg forviser deg fra landet mitt.
Jeg har noe til deg.
- Hva da? - Tors hammer.
- Men... - Men hva da?
Du er jo kristen.
Ta den.
- Jeg kan ikke. - Vil du ikke ha den?
- Så ta den. - Jeg prøver.
- Jeg tror ikke han vil ha den. - Jo, jeg vil ha den!
Takk.
Fortell meg om Danmark.
Om hjemlandet ditt.
Hva kan jeg si om Danmark?
- Det er vått. - Og goldt.
Jorda er så full av sand at man ikke kan dyrke en fjert.
Det er derfor vi er her. For å dyrke jorda.
Og det er derfor unge Ragnar skal til Irland.
- Skal du plyndre? - Jeg skal skaffe meg rikdom.
Hvis man vil ha land eller sølv, må man ta det.
Jeg var stolt av deg i dag, Uhtred.
Jeg var stolt.
Du ligner ingen budbringer, og danegjelden har ikke forfalt.
Nei, herre. Jeg har vært høvedsmann.
Jeg har ingen skip, så jeg trenger ingen høvedsmann.
Jeg bærer et bud som jeg tror du vil høre.
Jeg vil ha noe i gjengjeld.
Ikke nå. Ikke mynt.
- Men kanskje vi kan hjelpe hverandre. - Kanskje det.
Lenger sør holder Ragnar jarl til. Mannen jeg tjente før.
Helt til han forviste meg.
Han har en trell som han behandler godt.
Det er din rett å frikjøpe den trellen hvis du ønsker det.
- Frikjøpe? - Han er nevøen din. Uhtred.
Han lever.
Enn om jeg ikke vil frikjøpes?
Ætten din har fått vite at du fortsatt er i live, -
- og de vil ha deg tilbake.
- Men de må betale. - Betale Ragnar?
Ubba tar over halvparten. Det er sånn det er.
Jeg har jo ingen ætt.
Hold dem der borte. Tjor hestene.
Scallion. Hit.
Uhtred. Behandler de deg godt?
- Jeg får mat. - Godt, det er alt vi ber om.
- Hva er det du har rundt halsen? - De sier jeg må gå med den.
Får jeg se på den?
Jeg må være likefrem: Onkelen din vil ta deg av dage.
Du må ikke til Bebbanburg; du må flykte.
Han vil bli ealdorman og konge, som stakkars Egbert.
En nikkedukke for danene.
Dra til Wessex, til kong Ethelred og bror hans, Alfred.
De er gode, kristne menn.
Nå holder det med hviskingen, prest.
- Ett ord til, så tar jeg ballene dine. - Vi møtes der.
Det trengs ikke.
Hva sa han?
Han spurte om dere behandlet meg godt.
- Hvor mye? - 300.
Hvordan kan en gutt være verd 300 sølvmynter?
Fordi jeg sier det. Fordi han er herre og ealdorman.
Han er en gutt. Jeg er ealdorman. Jeg har seglet og banneret.
Seglet var min fars, og nå mitt!
- Hold munn! Du er til salgs. - Til løsepenger, herre.
- Jeg sa jo det. - Jeg har gitt dere land og hester.
Rikelig med mat og sverdet mitt.
Alt jeg ber om, er en rimelig pris for nevøen min.
- Og hva vil du si er rimelig? - Jeg byr 100 sølvmynter.
200.
Min troskap og 100 sølvmynter må da være rimelig.
Det er det ikke.
Jeg byr 120 sølvmynter for gutten.
Det holder ikke.
Nei vel. 200 sølvmynter.
Da er vi enige.
- Gutten er solgt til Ragnar jarl. - Frikjøpt.
Det var det jeg sa. Saken er avgjort.
Jeg har kommet langt og sverget troskap.
Og det er derfor du fortsatt trekker været.
Hvis du har en tvist, så er det med meg nå.
Nå har vi øl å drikke.
Og kong Egbert må få sitte!
- Holdes jeg ikke for løsepenger lenger? - Jeg har kjøpt deg.
Tenkte jeg kunne ofre deg til Odin.
- Hvor mye ga du? - Altfor mye.
- Hvor mye er det? - Mitt sverds vekt i sølv.
Landeveisrøveri, men vi liker deg. Vi skal holde på deg.
- Er jeg dane nå? - Du er Uhtred Ragnarsson.
Du er som en sønn for meg nå.
- Brida, bruk sidedøra! - Jeg skal gjøre det neste gang.
- Mor, se her. - Det er vakkert.
- At jeg skal miste deg... - Flytter bare rett over jordet.
Og behandler han deg dårlig, kommer du like tilbake.
Så fint dere har gjort det her!
Uhtred, liker du bryllups-halskjedet mitt?
Ja. Veldig pent.
Han kan ingenting om halskjeder. Du kunne like gjerne spørre meg.
- Uhtred, kom. Vi skal slakte geiter. - Har nettopp vasket meg!
Da blir geitene fornøyde!
Etterpå kan du feie gulvet.
Flytt deg.
Det var et påskudd for å snakke med deg.
Nå som Thyra gifter seg, bør du bli sammen med Brida.
Gode karer har spurt meg om henne.
Du må bestemme deg for hva dere betyr for hverandre.
- Brida gjør som hun selv vil. - Ja, men hun ser på deg.
Hun skal passe kullgropa i kveld. I skogen.
Ta hesten min og møt henne. Jorda er varm der.
Hvorfor ikke?
Jeg trodde jeg måtte gifte meg med en dane for å bli ekte dane.
Gi deg nå.
Jeg skatter deg som min egen sønn.
Hva gjør du her?
Hender det at du tenker på ditt engelske liv?
Det du levde før vi kom til Ragnar?
Nei.
Gjør du det?
Jeg tenker på...
Stemmer!
Det er menn der nede.
Daner. Hvem er de?
Det er Kjartan. Husker du ham?
Og det der er sikkert Sven.
- Vi må si ifra. - De er mellom oss og langhuset.
Vi kommer oss rundt. Vi lar hestene stå og løper!
Foran døra. Sånn, ja.
Ragnar! Røyk!
Brann! Thyra, våkn opp! Våkn opp! Brann!
Kom! Denne veien!
Ravn! Kom, fort!
- Døra er sperret! - Denne også!
Gjør dere klare.
Denne er åpen! Følg etter meg!
- Bueskyttere! - Ikke gå opp! Vent på meg!
Kom!
Ragnar!
Steng dørene! Vi har Thyra. La de andre brenne.
- Ta henne med deg til Valhall. - Ja.
Jeg møter dere der.
Finn sølvet.
Nå!
De leter etter Ragnars rikdom. Den finner de aldri.
Let lenger bak. Raska på, vi må dra snart!
Trodde du at jeg ville la deg gifte deg med en annen?
Men vet du hva jeg skal gjøre med denne kroppen?
Og denne munnen?
Jeg skal gjøre alt jeg har drømt om, og mer.
Og hvem skal stanse meg?
Ragnar jarl den fryktløse er borte.
Og med ham Uhtred, hans angelsaksiske kjæledegge.
En haug med aske.
Alt!
- Ned! - Se på han der. Angelsakseren.
Scallion tjener onkelen min. Han vil si at jeg er død.
- La ham gjøre det. - Han er her med Kjartan.
- Er han og onkelen din sammen om det? - De kan ikke gjøre dette uten straff!
De skal få sin straff, men ikke av deg.
Vi tjener Ragnar best ved å fortelle hva som har skjedd.
- Jeg må drepe noen. - Nei.
Og det skal bli ham.
Uhtred, nei!
Hold hestene samlet.
Ikke la det ligge igjen noen våpen.
Vi leter baki der. Ikke legg igjen noe, ta med alt ut.
Her borte!
Vet du hvem jeg er? Det er meg du leter etter.
Husker du meg?
Vi har ikke tid til mer. Nå drar vi!
Ta med hestene.
Dette tilhører unge Ragnar.
Men vi tar det vi trenger og holder oss i live.
Vi forteller hva som har skjedd. Og så?
Så finner vi en ny herre å tjene.
Jeg akter ikke å la dem ta fra meg alt.
- Jeg drar tilbake. - Hvor?
Til begynnelsen.
- Er det Scallion? - Nei, en dane.
Kanskje en av Kjartans karer.
Jeg er Uhtred av Bebbanburg, og jeg skal ta tilbake det som er mitt!
Bebbanburg er mitt!
Til hest!